Alltså när jag läser den här tråden så blir jag så glad, dels av att läsa om folks (konstiga och mindre konstiga) vanor och dels över att jag själv lyckats göra mig av med så många "såhärmåstedetvaraannarsärdagenförstörd"-nojor
Jag har liksom
@athena_arabians en tendens att snabbt skaffa mig tvångsgrejs, så försöker nuför tiden undvika sådant tänk.
(Toapappret undantaget
![Big Grin :D :D]()
)
Den tidigare nämnda sambon har med sin obryddhet* i vanor och hur saker ska vara lyckats "bota" mig från det, jag har ju liksom märkt att det fungerar ändå och att det tar mycket mindre tid att inte bry sig i saker som, faktiskt, inte har någon betydelse hur det är/görs.
Därmed inte sagt att jag inte gör vissa saker på ett visst sätt, men det beror då främst på vanor, eller att det fyller någon funktion (smakmässigt, praktiskt, estetiskt).
*helt ärligt, det är nästan skrämmande ibland hur lite tendenser han har för att lägga sig med vanor, de flesta har ju ofta något litet iaf, som t.ex. att man lägger ner nycklarna på samma ställe när man kommer in, men inte han inte, total beteendeanarki
Och bara så ni vet, osten läggs under, skinka ovanpå. Varma smörgåsar undantaget, där tvärtom. Så
ska det var, om jag får bestämma
![Wink ;) ;)]()